Oldal: 5 / 6
Elküldve: 2007.07.12. 14:09
Szerző: Trilox
Elküldve: 2007.07.13. 09:18
Szerző: Belzee
Elküldve: 2007.07.14. 10:26
Szerző: vén banya
Elküldve: 2007.10.01. 07:38
Szerző: Trilox
Süteményrecept (nem csak) kis gyerekes anyukáknak
Távolítsuk el a plüssmacit a sütőből, és melegítsük a sütőt 160 C-ra.
Gőz felett olvasszunk meg 10 dkg margarint. Ismét távolítsuk el a plüssmacit a sütőből, és erélyesen szóljunk rá Öcsire: Nem szabad, Öcsi!
A margarint keverjük össze 20 dkg cukorral. A többi margarint szedjük ki Öcsi kezéből, és mossuk le a falat.
Merjünk ki 3 evőkanál kakaót. Ismét vegyük el a margarint Öcsitől.
Fürdessük meg a macskát. Tegyünk hintőport és ragtapaszt a karmolásokra.
Keverjünk a margarinhoz 4 egész tojást, 2 vaníliáscukrot és 30 dkg lisztet.
Vegyük ki a füstölgő plüssmacit a sütőből, és nyissunk ki minden ajtót és ablakot, szellőztetés végett.
Vegyük el a mobiltelefont Andikától, és biztosítsuk a férjünk főnökét, hogy nem, nem a férjünkkel beszélt az előbb. Hívjuk fel a férjünket, és készítsük fel a legrosszabbra.
Adjunk a tésztához 1 teáskanál sót és 10 dkg durvára vágott diót (közben álljunk ellen a kísértésnek, hogy mind Andikát, mind Öcsit durvára vágjuk).
Engedjük ki a macskát a sütőből. A tésztát ontsuk alaposan kivajazott tepsibe. 25 percig közepes lángon süssük.
Vegyük el a borotvát és a macskát Öcsitől. Magyarázzuk el a gyerekeknek, hogy fogalmunk sincs, hogy a borotvált macska lebarnul-e a napon. Dobjuk ki a macskát az udvarra, amíg még képes elfutni.
Keverjük össze a következő hozzávalókat: 10 dkg cukor, 5 dkg olvasztott csokoládé, 5 dkg olvasztott margarin.
Vegyük ki azt a kurva plüssmacit a grillsütőből, és dobjuk el. Jó messzire.
Magyarázzuk el kedvesen a rendőrnek, hogy fogalmunk sem volt róla, hogy őt fogjuk fejbe találni, miközben éppen Öcsit próbálja megmenteni a szomszédház tetejéről.
Tegyük Öcsit a járókába. Adjunk a mázhoz 2 dl tejet, egy kevés sót, És lassú tűzön forraljuk 2 percig.
Nyissunk ajtót a csengetésre, és magyarázzuk el a szomszédnak, mennyire sajnáljuk, hogy Andika bedugta a kerti slagot a spájzablakán. Ajánljuk fel, hogy megtérítjük a befőttek és a takarítószemélyzet költségét. Kössük ki Andikát az asztallábhoz.
Távolítsuk el a szénné égett sütiket a sütőből. Dobjuk ki.
Kapjunk idegösszeomlást ...
Elküldve: 2007.10.01. 08:35
Szerző: Mahar Aia
Tri, ezt a plüssmackó témát (a mi "plüssmackónk" akkora volt, mint egy borjú) úgy oldottam meg, hogy többszöri utolsó felszólítás után (hogy tessék elpakolni a helyére!!!!!!!) lazán kivágtam a nyolcadikról. (de szigorúan végsö kétségbeesésemben
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
) Na, szegény lányaim megnyúlt ábrázattal rohantak utána és nem láttam egy darabig sem a fökolomposokat, sem azt a ronda porfogót.
Elküldve: 2008.02.22. 07:38
Szerző: Adél
Elküldve: 2008.05.02. 11:40
Szerző: vén banya
A gyerekek oltári édesek tudnak lenni.
Az alábbi szösszenetek, ha úgy tetszik őszinte vallomások is ezt példázzák. Ha akarsz egy kicsit mosolyogni, olvass tovább...
Kedves Isten! A jelmezbálon ördögnek fogok öltözni. Nem baj?
Kedves Isten! Elmentem egy esküvőre, és ott csókolóztak a templomban. Ez O.K.?
Kedves Isten! Nekem a Miatyánk a kedvencem.
Egyből megírtad, vagy sokat kellett törnöd a fejed?
ha én írok valamit, mindig újra kell írnom.
Kedves Isten! Köszönöm a kistestvért, de én egy kiskutyáért imádkoztam.
Kedves Isten! Kérlek, tegyél még egy ünnepet Karácsony és Húsvét közé!
Kedves Isten! A nyaralás alatt végig esett az eső.
Apa nagyon mérges volt, és olyan dolgokat mondott Rólad, amit nem szabad. Remélem, nem
fogod bántani. (A barátod (nem mondom, meg ki vagyok)
Kedves Isten! Kérlek küldj nekem egy pónilovat.
Eddig még sose kértem semmit. Utánanézhetsz.
Kedves Isten úr!
Jobb lenne, ha az emberek nem jönnének szét olyan könnyen. Rajtam három öltés van, és
kaptam injekciót is.
Kedves Isten! Ha nekem adod Aladdin lámpáját, bármit Neked adok, amit csak akarsz, kivéve a
pénzem és a sakk-készletem.
Kedves Isten! Lehet, hogy Káin és Ábel nem ölte volna meg egymást annyira, ha külön szobájuk
lett volna. Nálunk ez működik a bátyámmal.
Kedves Isten! Lefogadom, hogy nagyon nehéz neked mindenkit szeretni az egész világon. Mi csak
négyen vagyunk a családban, és mégse megy.
Kedves Isten! A bátyám elmondta, hogy hogyan születünk.
Nem hangzik valami jól.
Kedves Isten! Nem gondoltam, hogy a narancssárga megy a lilával, amíg kedden nem láttam a
naplementét, amit Te készítettél. Klassz volt.
Kedves Isten! Ha vasárnap figyelsz a templomban, megmutatom az új cipőmet.
Elküldve: 2008.06.02. 06:18
Szerző: Adél
F. Várkonyi Zsuzsa Tanulom magam című könyvében olvastam egy számomra meghatározó gondolatot, ami arról szólt, hogy minden amit a gyerekeiddel élvezel, amire büszke vagy, hogy milyen jól csinálod azt a szüleidtől tanultad. Nekik lehetsz (lehetnél) hálás érte. Ugyanis a jóérzéseink is (mint minden) a gyerekkorunkban gyökerezik. Vagyis ha én büszke vagyok a tájékozott, értelmes és nyitott gyerekeimre, az azért van mert engem gyerekkoromban akkor értékeltek jónak ha ilyen voltam, e miatt ez adja a boldogságérzetet. Tudok velük beszélgetni, a verbális játékok tömegét játszani de nem tudok babázni vagy legozni a gyerekeimmel. Nem tudok mert nem tanultam. Leülök hozzájuk de nem érzem jól magam a helyzetben. Ahogy akkor sem amikor olvasok nekik. Nem nekik olvasok hanem magamnak csak hangosan. Nekem nem olvastak.
Szóval amiről azt hiszem, hogy mekkora ász vagyok mert jól csinálom (és persze máshogy mint velem tették) azt valójában úgy vagy hasonlóan teszem mint velem tették, hiszen csak ezt a mintát ismerem. És még csak nem is emlékszem rá!
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
:):):)
Kérdés:
akit pl vertek a szülei és ő nem veri a gyerekét. Az elfojtás? Vagy fejlődés?
Hiszen a problémamegoldó kulcsokat is minta alapján készítjük.
Az is érdekes volt, hogy újabb gondolatsort indított el a könyv a társkapcsolatban játszott játszmák tekintetében.
Ha két ember között születik egy hallgatólagos megállapodás a játszma szerepekről, akkor ha valamelyikük másik szerepet kezd játszani a kapcsolat kétség kívül megromlik. Egy zsaroló gyermeket játszó férj sosem engedi gyermeket játszani a feleségét (felnőttet se), mindig csak kritikus szülőt vagy gondoskodó szülőt.
Hogy egy zsaroló gyerek lehet, hogy káromkodik és verekszik? Lehet.
Az is lehet, hogy csak idegtépő lassúsággal öltözik és/vagy mindent elfelejt.
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
:)
Bocs a hosszúért.
Állandóan potyognak le zsetonok és ez még nem a jackpot, de vannak apró nyeremények.
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
:):)
Elküldve: 2008.06.16. 20:47
Szerző: Adél
Csak egy Anya?
Egy nőtől, aki éppen a jogosítványát akarta megújítani a megyei hivatalban
a hivatalnok hölgy megkérdezte, hogy mi a foglalkozása.
A nő hezitált, nem igazán tudta, hogyan határozza meg a munkáját.
"Úgy értem,"-magyarázta a hivatalnok-
''van munkája, vagy csak egy...?"
''Persze, hogy van munkám,"- csattant fel a nő,
''Anya vagyok."
''Az anyaság nem számít foglalkozásnak, a háztartásbeli a megfelelő szó!"-
hangsúlyozta a hivatalnok.
Egészen addig a napig nem is jutott eszembe a történet, amíg egyszer csak
ugyan ebbe a szituációba nem kerültem a polgármesteri hivatalban.
A hivatalnok láthatóan egy karrierista hölgy volt, kiegyensúlyozott,
hatékony és megszállottja az olyan fontosnak hangzó címeknek, mint:
"Hivatali Vallató" vagy ''Városi Nyilvántartó".
''Mi a foglalkozása?"-kérdezte.
Mi késztetett rá, hogy ezt válaszoljam, nem tudom.
Csak úgy kibuktak belőlem a szavak.
''Tudományos munkatárs vagyok a gyermekfejlődés és emberi kapcsolatok területén.''
A hivatalnok megdermedt, a golyóstoll megállt a kezében
és úgy nézett rám, mint aki rosszul hall.
Megismételtem lassan, kihangsúlyozva a fontos szavakat.
Majd csodálattal néztem, amint a kijelentésemet
fekete nyomtatott betűkkel a hivatalos nyomtatványra írta.
''Megkérdezhetem,"-kezdte a hivatalnok érdeklődéssel-
"Pontosan mit csinál ezen a területen?"
Hűvösen, minden izgatottság nélkül a hangomban,
Hallottam magam válaszolni:
"Továbbképző kutatómunkát végzek,
(amit az anyák nem)
Laboratóriumban és terepen,
(általában úgy mondom a házban és a házon kívül).
A főnökömnek dolgozom, (az Úrnak elsősorban, aztán az egész családnak)
szereztem már négy elismerést (mind lány).
Természetesen ez a munka az egyik legelhivatottabb a földön,
(akar valaki ellentmondani?)
és gyakran napi 14 órát dolgozom (a 24 közelebb áll a valósághoz).
De a munkám több kihívást tartogat, mint a legtöbb átlagos karrier
és az elismerés sokkal kielégítőbb, mint pusztán a pénz.''
A hivatalnok egyre növekvő elismeréssel töltötte ki a nyomtatványomat,
felállt és személyesen kísért az ajtóhoz.
Amint ráhajtottam a kocsifelhajtónkra, a csodálatos új karrieremben elmerülve,
szaladtak elém a laborasszisztenseim--13, 7 és 3 évesek.
Az emeletről hallottam a gyermekfejlődési programunk
új kísérleti modelljét (egy 6 hónapos kisbabát),
amint egy új hangmintát tesztelt.
Úgy éreztem, csapást mértem a bürokráciára!
Úgy tűntem fel előttük, mint aki sokkal előkelőbb és nélkülözhetetlenebb
az emberiség számára, mint "csak egy másik Anya''.
Anyaság!
Micsoda nagyszerű karrier!
Különösen, ha egy cím is van az ajtón.
Akkor a Nagymamák
"Vezető tudományos munkatársak a gyermekfejlődés és emberi kapcsolatok területén '',
és a Dédnagymamák
''Ügyvezető tudományos munkatársak"?
Szerintem igen!!!
És hiszem, hogy a nagynénik
"Tudományos munkatárs helyettesek".
Elküldve: 2008.06.16. 22:47
Szerző: Werewolf
Trilox írta:Az én kölkeim, hálistennek okosak, szépek, és érzelmileg kiegyensúlyozottak. Ezt mondjuk nem tudom honnan szedik mert rám nem jellemző
![LOL 1 :lol1:](./images/smilies/trix_lol01.gif)
Biztos az apjuk volt.
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Vagy csak jól álcázzák, hogy nem. Azt viszont biztos az anyjuktól szedik...
![Twisted Evil :twisted:](./images/smilies/icon_twisted.gif)
Elküldve: 2008.09.27. 17:19
Szerző: Werewolf
Tipikus eset, hogy szülők válásakor, mindekét fél igyekszik magához csábítani a gyerekeket(akkormeg főleg, ha csak egy van.)
Nos ez az eset áll fenn(nem nálam) és az a gond, hogy anyu továbbra is próbálná ráncba szedni a gyermeket, aki manapság nemigen tanul, nem hallgat senkire, stb. ellenben apu amit lehet emgad neki, akármit is csináljon a drága. Nos ez egy elég nagy probléma, vajon mit lehet tenni?
Érdeklne a véleményetek.
Üdv.
Imi
Elküldve: 2008.09.29. 10:56
Szerző: vén banya
Werewolf írta:Tipikus eset, hogy szülők válásakor, mindekét fél igyekszik magához csábítani a gyerekeket(akkormeg főleg, ha csak egy van.)
Nos ez az eset áll fenn(nem nálam) és az a gond, hogy anyu továbbra is próbálná ráncba szedni a gyermeket, aki manapság nemigen tanul, nem hallgat senkire, stb. ellenben apu amit lehet emgad neki, akármit is csináljon a drága. Nos ez egy elég nagy probléma, vajon mit lehet tenni?
Érdeklne a véleményetek.
Üdv.
Imi
Wolfikám jó Téged újra "látni"
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
...bár e téma elég kényes, jól mondod.
A legtöbb családban már válás előtt ott kezdődik a probléma, hogy képtelenek közös nevezőre jutni gyereknevelés kérdésében a kedves szülők....ahogy említetted, amit az egyik tilt, a másik " csakazértis". Érdemes a mélyére ásni hogyan jutnak idáig, de ezt mindkinek magának kell rendezni. Az biztos, hogy a gyereknek a legrosszabb ilyenkor, hiszen ő egyformán ragaszkodik mindkét szülőhöz és ez természetes is. Ha nincs egyetértés a szülők között, akkor pedig "borítani kell". Ezt nagyon nehéz egy gyereknek elfogadni, de meg kell értetni vele a saját szintjén. Nem könnyű megemészteni, ezért ilyenkor sokkal többet kell beszélgetni. Fontos, hogy ő is őszintén tudjon beszélni mindkét szülővel érzéseiről, jóról, rosszról egyaránt. Az viszont nagyon fontos, hogy a gyerek ezzel a szituval ne éljen vissza, ne zsaroljon vele senkit....a saját érdekében.
Elküldve: 2008.09.29. 13:22
Szerző: Werewolf
Szia Banyus!
"Az viszont nagyon fontos, hogy a gyerek ezzel a szituval ne éljen vissza, ne zsaroljon vele senkit....a saját érdekében."
Egy 10éves forma gyerek nemigazán látja be, hogy ez neki rossz...
Elküldve: 2008.09.30. 10:53
Szerző: vén banya
Werewolf írta:
Egy 10éves forma gyerek nemigazán látja be, hogy ez neki rossz...
...még jó, hogy.....igaz arról nem volt szó hány éves a gyermek, de egy 10 évessel is lehet értelmesen beszélni.....
Elküldve: 2008.09.30. 11:27
Szerző: Adél
Azt mondják, a gyrerek mindenképpen sérül a váláskor. Lehetséges. De egy szar názasságban is biztosan sérül. Legalább is a párkapcsiolati modellje nem lesz valami rózsás.
A szülők, ha faszok akkor a gyereknevelésben is azok lesznek. Ez válástól független. A gyerek is része a hülye játszmáiknak mert nem érzik a saját felelőségüket.
Ám a gyerek nem hülye. Remekül manipulalája a szülőket, miközben a saját szomorú kis sorskönyvét írogatja.
Megoldás? Nincs. Mindenki élje meg ami van. Amit választott magának.
A gyereket nagyon lehet sajnálni. De... vajon ilyenkor is mondhatjuk, hogy ő választotta ezt a családot a leszületésekor mert ezek a történések adnak neki lehetőséget....? Ha mondhatjuk, akkor mondjuk bátran!
A szülők pedig majd nem értik, miért veszítették el a gyerekük megbecsülését, tiszteletét. Saját maguk akik lerombolják a saját (jóértelembe vett) tekintélyüket ha ilyen buta módon csinálják a dolgot.
Valóban lehet a gyerekekkel értelmesen beszélni. És nagyon sok mindent megértenek. És bár nagyon fáj nekik a válás (a változás) igazán a biztonságérzetüket veszítik el vele. Ha az valamelyest helyreállítható akkor könnyebb a gyerekeknek. De az ajándékok nem jelentenek biztonságérzetet. Ahogy a szidás és a ráncbaszedés sem. A gyerekkel töltött idő, figyelem ami segít neki. Szerintem.
A szülőkről nincs különösebb véleményem. A legtöbben hülyék vagyunk és ennyi telik tőlünk. Ámen.